Det är år 4032.
Människans miljöförstörelse har skapat-
- evolutionära anomalier kallade abbier-
-som har tagit över jorden.
En man förutsåg katastrofen.
Han gjorde en ark åt mänskligheten och samlade några få utvalda-
- som fick sova I 2000 år för att undvika mänsklighetens utrotning.
Omgiven av berg och skyddad av ett elstängsel-
- gör mänskligheten sitt bästa för att överleva-
- I en stad vid namn Wayward Pines.
Detta har hänt...
- Var är vi? - I Wayward Pines.
Fan! Stanna bilen!
Här!
Han vill tala med er.
Jag gör som Pilcher hade gjort.
Jason! Vill du sluta med dödandet? Vi är här.
Ta dem!
- Första generationen skadar inte... - Jag skadar inte Ben.
Och Theo? Han är duktig.
Rebecca, ge dig av. Det är nåt skumt här.
Tydliga regler, hård bestraffning. Tydlig och hård.
Vad finns på andra sidan?
Mario, vad gör du?
Kom tillbaka!
Vem skulle få följa med oss på vårt äventyr?
På denna resa in I framtiden-
- där vi skulle bygga upp inte bara en stad utan hela mänskligheten?
Skulle vi välja de smartaste och bästa I samhället?
Nej. De fick sin storhetstid och förstörde nästan planeten.
I stället valde vi-
-bonden, läraren, läkaren, polisen.
Män och kvinnor som kunde arbeta, för det fanns mycket att göra.
Men för dem som bryter mot reglerna finns ingen förlikning.
De måste ta konsekvenserna för sina handlingar offentligt.
Så att alla ser.
Vad gör de? Byt kameror!
Vad händer? Vad gör de?
Varför gör de så?
Här, Mario!
- Vad gör de? - Vi vet inte, sir.
- Skicka ut insatsförband! - Förbered jeeparna.
- Jag är på väg. - Vi följer med.
- Jason! - Vi klarar oss.
Det måste undersökas. Stäng ner. Folk får inte råka I panik.
Ja, sir.
Hallå, sätt på den igen! Min make är där ute!
- Vi måste sticka. - Är det bättre ute?
Nej, vi delar på oss och splittrar dem.
Jag gör det.
De får inte vara på norra sidan. Jag vill ta dem på den säkra sidan.
Kerry!
Sjukvårdare! Här! Gör nåt!
Det får inte vara sant!
Hon måste nog till sjukhuset.
Kontakta sjukhuset!
- Ge inte upp, Kerry! - Ska de förbereda för operation?
Sir? Sir!
Hon har djupa rivsår och möjligen inre skador.
Jag har ingen erfarenhet av sånt här. Jag är ledsen.
Mario, leta upp dr Yedlin. Kameran visade honom I sektion sex.
- Vid grödorna? - Ja. Skynda!
Kom igen!
- Kom igen! - Det kommer bara fler.
- Ge eld! - Dr Yedlin!
Gick det bra?
Dr Yedlin, det gäller Kerry! En abby anföll henne...
- Svara på mina frågor. - Glöm...
Svara på mina frågor! Var är min fru?
Glöm din fru! Du ska göra det här nu!
Jag gör inget förrän du...
- Förrän du förklarar allt. - Vill du dö?
Du, Kerry, vi allihop. Vi kommer alla att dö.
- Du vet inte vad som pågår här. - Och vem ska operera? Du?
Eller en av dina gravida tolvåringar?
Du ska hämta hit Rebecca och berätta vad som pågår här.
Nu!
- Herregud! - Becca!
Vilken tur att du mår bra!
- Det får räcka. Kom doktorn. - Det var bara det ena.
Hjälp henne, så pratar vi.
- Jag tror dig inte. - Doktor!
Jag vill veta var vi är. Vad är stängslet till för?
Vad är varelserna utanför-
- och hur kan en minderårig kretin leda allt?
- Sluta. - Det är din plikt.
Vill du att jag ska be?
Du kidnappades på Hawaii och lades I kryoteknisk vila.
Mänskligheten är utrotad-
- och jorden översvämmas av evolutionära anomalier.
Stängslet skyddar oss från dem.
Folket I den här staden är de enda som finns kvar.
- Jag vill höra sanningen! - Nej! Snälla, skada honom inte!
- Mario! - Nej, snälla!
- Rebecca, säg åt honom! - Ja. Theo!
- Hon dör! - Hör på mig.
Gör vad du kan för att rädda henne. Bara gör det.
Okej. Släpp honom.
Du klarar dig. Du hade tur. Säger han, I alla fall.
Abbierna... Kom de över staketet?
Nej. Vi använde granater, så de drog sig tillbaka.
Vi har säkrat stängslet. Allt är bra.
Och skörden? Kommer vi att få tag på maten?
Och rebellerna som överlämnade sig med Ben?
Nej, oroa dig inte för det alls. Du måste vila.
- Tack för att du tog hand om mig. - Det gör jag alltid.
Var är dr Yedlin? Jag vill tacka honom också.
Det behöver du inte. Han gjorde bara sitt jobb.
Knappt.
- Vem bor här? - Du måste vara hungrig.
Få se vad vi har. Det är nog inte mycket.
Vi får ransonerna på tisdagar.
Men med dig får vi nog det dubbla.
- Ransoner? - De har blivit mindre och mindre.
Det är en av anledningarna till upproret.
Men skörden ska vara klar snart.
Jag vet att det här är svårt, Theo.
Men det är svårt för dem med-
- att hitta rätt balans mellan för lite och för mycket information.
När man vaknar och släpps ut ur kapseln...
Du kan inte tro på det här.
Nej, inte I början. Jag visste inte vad jag skulle tro.
Men med tiden accepterade jag det.
"Med tiden"? Du har varit här en dag!
Jag har varit här I tre år, Theo.
Jag bor här.
- Kommer du till mötet? - Inte om det handlar om kriget.
Upproret är över. Jason ställer allt till rätta igen.
Du var en av Pilchers skyddslingar. Är du inte glad?
- Jo. Syns inte det? - Jason vill skörda nu.
Skörden är väl klar?
Ja, vi har redan gått över tiden på grund av upproret.
Och abbierna?
De klättrar över sina egna döda för att nå oss. De offrar sig självmant.
Inget sånt finns beskrivet I Pilchers forskning.
Vi har aldrig sett nåt sånt.
Vi var tvungna att plantera utanför.
Vi hade förändrade kemikalienivåer I jorden innanför stängslet.
Vi kan få tag I maten, bara vi skyddar dem som skördar.
C.J., jag litar på dig. Är du säker på detta?
Vi måste skydda dem som skördar.
- Hur? - Vi har satt upp eldkastare.
- Vi bränner dem. - Eld kan inte kontrolleras.
- Jodå. - Det är en naturkraft.
Den är oförutsägbar. Det är som att försöka styra vinden.
Deras beteende har förändrats, och det måste vi också.
Det är dags att slå tillbaka och hoppas att det inte knäcker oss.
Jag såg dig för tre dagar sen I en bungalow.
Minns du vad du sa där?
Det spelar ingen roll. Det var längesen för mig.
Försattes jag I konstgjord koma?
- Nej. - Var vi på Hawaii?
- Ja. - Jaså, minsann?
Vad är det här? Är vi gifta?
- Glöm alltihop. - Det här är inte ett anfall...
- Lyssna! - Då skulle jag få antikonvulsivt.
- Lyssnar du? - Sluta...
Strunta I det. Det viktiga är att vi är här.
Vi måste försöka överleva I Wayward Pines, som alla andra.
"Alla andra"? Det finns inga andra. Det här är en hallucination.
Kändes det verkligt?
Man känner inte smärta när man hallucinerar.
Theo, du lever.
Vi måste öppna.
Hej, Nancy! Hur är det?
Drake har haft andningssvårigheter I flera dagar.
Han säger att det gör ont.
Jag beklagar... Det är lite jobbigt nu.
Jag vet, men jag hörde att vi har en läkare I stan igen.
Du är väl läkare?
- Ja. - Kan du hjälpa oss?
God morgon, Wayward Pines! Solen stiger över en ny dag!
Låt oss vara tacksamma för det vi har fått och leva som vanligt.
God morgon, Wayward Pines!
DR THEODORE YEDLIN, LÄKARE
God morgon, dr Yedlin. Jag heter Arlene Moran.
Jag är receptionist-
- och jag ville säga att jag gärna hjälper till med sjukhusarbetet.
Jag har ingen medicinutbildning eller så...
Var du inte med härom kvällen?
Jo, det var jag. Jag fick en liten trimning.
Det måste jag få ibland för att balansera mig.
Men nu är jag redo. Jag fungerar riktigt igen-
-så om ni behöver nåt...
Dr Yedlin. Vi har många patienter. Vi är redo när ni är redo.
Och jag vill bara säga att det ni gjorde för Kerry...
Sluta. Okej?
- Rebecca! - Theresa, hur mår du?
Jason satte Ben utanför stängslet.
- Vad? - Det har jag hört.
Hur kan han göra det? Båda är ju första generationen.
Sån är Jason.
- Din make var väl också där? - Ja.
Och han lever. Så Ben kanske också lever.
- Det är möjligt. - Ja.
Be din man komma till mig när han kommer hem.
Jag måste höra vad han vet. Snälla.
- Jag... - Rebecca!
Du har också förlorat människor, men du fick nån tillbaka.
Snälla, hjälp mig!
Vilken syn. Den kan inte skada er.
- Kom ihåg: "En bra abby..:" - "...är en död abby."
Utmärkt!
Det här är ett av fem kadaver som vi studerar-
- I vårt utvidgade forskningscentrum.
Vi har även tre levande abbier.
Nej, lugn. De sitter I säkra burar-
-och är ofta nedsövda.
Tack vare Jasons uppmuntran och stöd för projektet-
-lär vi oss mer för varje dag.
Och ju mer vi vet-
- desto större chans har vi att förstå deras svagheter.
Jag är inte här på skolan lika mycket som jag var förr-
- då jag leder forskningsarbetet, men om ni har frågor...
Kommer den från högen? Högen de gjorde för att komma in.
Var har du hört det, Frank?
- Kommer de att göra om det? - Nej.
Nej, inte nu när de vet hur vi försvarar oss.
Kom ihåg detta:
Wayward Pines fungerar när vi samarbetar.
Så länge vi håller ihop-
- och inte dras med I den otrevliga splittring-
- som vissa av våra medborgare försöker skapa.
Om vi håller ihop är vi säkra här I Wayward Pines. Alldeles säkra.
Hans tunga är svullen.
Din mamma säger att du har ont. Kan du visa var?
I armarna med.
Lederna.
Det är tecken på undernäring.
- Hur är det hemma? - Han får alltid äta först.
Det är dåligt med mat nu-
- men får ni det grundläggande? Multivitaminer...
- Alla har inte rätt till det. - Hur får man rätt till vitaminer?
Okej, vi kan fixa det här.
Han ska medicineras och få vätska. Sen ber vi gastroenterologen...
Men det har vi ingen.
Jag gör det själv.
Många patienter, doktorn.
Dr Yedlin!
Det är nog svårt att anpassa sig.
Med din hjälp är de snart redo...
Förstår du hur folket mår?
Då är det bäst du jobbar. Det är det vi gör här.
Det ni gör känns ganska märkligt.
- Det angår inte dig. - Jo, för du skickar patienter.
Du ska inte tala om för mig hur jag ska leda.
Jag svor en ed att bota folk.
Och jag är den ende som kan det.
Hur mår Kerry I dag?
Du kan säga vad du vill om det här stället.
Jag kanske accepterar nån version.
Men jag accepterar inte att jag har vaknat I en diktatur.
- I den riktiga världen... - Det här är världen nu.
Försök då skydda den spillra av mänskligheten som återstår.
Ska du läxa upp mig? Vakta din tunga.
Tror du inte att jag kan göra ditt jobb? Okej, då.
Men vi vet båda att du inte kan göra mitt.
Han kom precis. Jag vägrar lyssna på honom.
Det måste du inte.
Men en småstadsdoktor, den ende doktor vi har...
Folk kommer att fråga honom om råd I många situationer.
- Det är logiskt. - Hur stoppar vi det?
Det går inte, men vi kan ha det under kontroll. Jag hjälper dig.
Det är inte första gången det händer.
Det får inte finnas avvikande åsikter. Bara en ska leda.
- Annars rämnar allt. - Jag vet.
Men samarbeta med honom.
Du vill inte ha det här bråket.
- Slösa inte tid. - Du har rätt.
Han är inte värt det. Jag borde inte ha väckt honom.
Då hade jag varit död.
Våra liv är värda hans arrogans.
Jag är här och du är här. Det är det staden behöver.
Visst är han svår.
Men vi vet båda att han behövs för att staden ska överleva.
Jag vet.
- Hej, dr Yedlin! - Hej.
Rebecca har gått.
- Hon var väl din fru? - Ja, hon är min fr...
- Vad heter du? - Lucy Armstrong. Hon är min chef.
Kom.
Hej!
Du är inte arkitekt längre.
- Är du kosmetolog? - Det var det jobbet jag fick.
- Precis som du fick ditt. - Här?
Jag blev tillsagd att göra det.
För att överleva måste man ibland lyda order.
Ditt jobb var allt för dig.
På huvudgatan finns en glassbar som heter McConigles.
Visst hette din favoritlärare på Harvard så?
Hur hänger det ihop?
- Du är paranoid. - Varför skulle jag inte vara det?
För att det inte hjälper här.
För två år sen brann glassbaren ner.
Jag fick rekonstruera den-
-och döpa den.
Mer var det inte.
Det är lite aktivitet och månsken.
Berget kommer att upptäcka allt.
Vi säkrar fälten och placerar eldkastarna här och här.
- Tänk om de dras till elden. - Vi har aldrig använt eld mot dem.
Vi vet inte vad de kan om eld.
I kväll får de lära sig.
Vi har soldater var tredje meter. Vi går in och ut.
Kom ihåg att alla invånares liv hänger på att vi får maten.
Spring!
Abby på väg.
- De slutar inte! - Använd eldkastarna!
De drar sig tillbaka.
- Fälten är tomma. - Uppfattat.
Ta in skördefolket.
Majsfält B är klart. De första sex bilarna är på väg tillbaka.
Ta med mig tillbaka! Snälla, göm mig I en bil!
Jag tillhör första generationen! Du kan inte bara låta mig dö!
Hallå!
- Du kommer inte igenom. - Nej!
Det här är Ben Burke på utsidan.
Detta kan vara mitt sista meddelande.
Sir, ni måste se detta.
Mamma, du ville inte att jag skulle gå så långt.
- Förlåt. - Han lever.
Jag vet att pappa inte var perfekt-
- men han lärde mig att kämpa för det jag trodde på.
Det gjorde ni båda.
Jag ville göra dig stolt och göra det bästa för Wayward Pines.
Jag är ledsen att det inte räckte.
Jason, om du ser det här vet du att du har gjort ett misstag.
Du satte mig utanför stängslet och du vet att det är en dödsdom.
- Pilcher sa att... - Stäng ner.
- Sir? - Stäng ner nu!
Det enda goda är att folk får se vilken sorts ledare du är.
Bra jobbat på fälten!
Såg du Ben?
- Såg du Ben? - Nej.
- Såg du honom? - Nej... Jag beklagar.
Det är väl sant vad man säger om första generationen?
Första regeln är väl att ni inte får skada varandra?
Är det inte så?
- Mrs Burke, jag förstår... - Han är där ute! Han kanske lever!
Varför gör ni inget åt det?
Vi följer bara order, frun.
Hur kan ni låta Jason göra så?
Snälla, gör nå!
Gör nåt!
- Gör nåt, snälla! - Eskortera henne hem.
Fan!
- Hon har rätt. Det är första regeln. - Han kämpade mot oss.
- Men han tillhör oss. - Vi kan fråga Jason...
Nej!
Han säger ändå bara nej. Kom!
Andas in.
Andas ut.
Jag mår bra. Jag måste börja jobba.
Ursäktar du ett ögonblick?
Ut!
- Har du inte ont? - Jag är van vid smärta.
- Tack för att du tog hand om mig. - Det är väl mitt jobb?
Om ni inte behöver en barberare I stället.
Han lyssnar på dig, eller hur?
Han följer Pilchers vilja och han gör rätt.
Men han lyssnar på dig.
Det hoppas jag. Vart vill du komma?
Ingenstans. Jag försöker bara förstå hur stället fungerar.
Få sjukhuset att fungera. Vi sköter resten.
- Du måste äta, Kerry. - Jag försöker.
I kväll får folket I Wayward Pines äntligen riktig mat.
Stängslet håller. Rebellerna är krossade.
Det är ordning I staden igen.
Theresa går runt och frågar efter Ben.
- Jag vet. - Reglerna, Jason.
Första generationen får inte skada varandra.
Jag har inte skadat honom. Han är I exil.
Abbierna skadar honom.
Han vände oss mot varandra.
- Du kanske måste förklara dig. - Det borde jag inte behöva.
Han var inte första generationen. Han är inte ursprunglig.
Det är inte jag heller.
Det är inte samma sak. Du är annorlunda.
Du är lojal.
Du är min.
Är det du, Mario?
Var är Ben?
Xander, det är jag.
Var är Ben?
Jag är hans mamma!
Ledsen, pappa.
Hej.
Smittsamma sjukdomar.
Man jag brydde mig inte.
Jag har nog aldrig förlossat ett barn.
Inte ensam.
Eller reponerat ett brutet ben?
Under specialistutbildningen gjorde du allt möjligt.
Det kommer tillbaka.
Mitt pekfinger I Sierra Nevada.
White Bears varma källor.
- Det var Edens lustgård. - Vi var I alla fall nakna.
Och bungalowen. Är du fortfarande där I tankarna?
När jag vaknade här trodde jag att du var död.
Och nu är du är med mig. Du lever.
Det är jag glad för.
Mer kan jag inte säga.
I nuläget.
Titta!
På vad?
Ingenting.
Jag har kollat alla kameror. Inga abbier nånstans.
- Det har aldrig hänt förr. - Är det möjligt?
De är borta.
Text: Veronika Haraldson www.sdimedia.com